Ferenc pápa teljes beszédének fordítását közreadjuk.
Kedves testvéreim, szép vasárnapot kívánok!
A mai evangéliumban egy olyan történetet hallunk, amely mindannyiunk életének értelmét érinti. Ez a tíz szűzről szóló példabeszéd, akiknek az a feladata, hogy a vőlegény elé menjenek (vö. Mt 25,1–13). Az élet ez: nagy felkészülés arra a napra, amikor nekünk is Jézus elé kell mennünk! A példabeszédben azonban a tíz szűz közül öt okos, öt pedig balga. Nézzük, miben áll az okosság és a balgaság. Az élet bölcsessége és az élet balgasága.
Ezek a koszorúslányok mind azért vannak ott, hogy fogadják a vőlegényt, vagyis találkozni akarnak vele, ahogy mi is életünk boldog beteljesülésére vágyunk: az okosság és a balgaság közötti különbség tehát nem a jóakaraton múlik. Nem is azon, hogy milyen pontossággal érkezik valaki a találkozóra: mindannyian ott voltak. A különbséget az okosak és a balgák között a felkészülés jelenti. A szöveg azt mondja: az okosak „olajat is vittek lámpásaikhoz” (Mt 25,4), a balgák azonban nem. Ez tehát a különbség: az olaj. És mi az olaj egyik jellemzője? Az, hogy nem látható: a lámpás belsejében van, nem feltűnő, de nélküle a lámpás nem ad fényt.
Ha magunkra nézünk, azt látjuk, hogy a mi életünket is ez a veszély fenyegeti: sokszor nagyon figyelünk a külsőségekre, fontosnak tartjuk, hogy vigyázzunk az imázsunkra, jó benyomást akarunk kelteni másokban. Jézus ellenben azt mondja, hogy az élet bölcsessége másban rejlik: annak gondozásában, ami láthatatlan, de ami fontosabb: a szív gondozásában. A lelki élet gondozása. Ez azt jelenti, hogy tudnunk kell megállni és figyelni a szívünkre, virrasztani gondolataink és érzéseink felett. Hányszor előfordul, hogy nem tudjuk, mi zajlott a szívünkben az adott napon! Mi zajlik bennünk?
Az okosság azt jelenti, hogy képesek vagyunk csendet teremteni, hogy oda tudjunk figyelni önmagunkra és másokra. Azt jelenti, hogy képesek vagyunk egy kicsit lemondani a telefon képernyője előtt töltött időről, hogy meglássuk a fényt mások szemében, saját szívünkben, Isten felénk fordított tekintetében.
Azt jelenti, hogy nem esünk az aktivizmus csapdájába, hanem időt szentelünk az Úrra, az ő igéjének hallgatására.
Az evangélium azt a jó tanácsot adja, hogy ne hanyagoljuk el a lelki élet olaját, „a lélek olaját”: azt mondja, hogy fontos előkészíteni. A történetben azt látjuk ugyanis, hogy a szüzeknek már vannak lámpásaik, de az olajat még elő kell készíteniük: el kell menniük a kereskedőkhöz, meg kell venniük, bele kell tölteniük a lámpásba… (vö. Mt 25,7.9). Így van ez velünk is: a lelki életet nem lehet rögtönözni, nem lehet egyetlen szempillantás alatt, egyetlen alkalommal, egyszer s mindenkorra gondoskodni róla. Úgy kell előkészíteni, hogy mindennap rá szánunk egy kis időt, állhatatosan, ahogyan minden fontos dologgal tesszük.
Megkérdezhetjük hát magunktól: én mit készítek életemnek ebben a szakaszában? Mit készítek a lelkemben? Talán megpróbálok félretenni némi megtakarítást, házra vagy új autóra gondolok, valamilyen konkrét projektre… Ezek jó dolgok, nem rosszak. De vajon gondolok-e arra is, hogy időt szenteljek szívem gondozására, az imádságra, mások szolgálatára, az Úrra, aki életem célja? Egyszóval, milyen a lelkem olaja?
Mindannyian tegyük fel magunknak ezt a kérdést: milyen a lelkem olaja? Táplálom-e, jó állapotban tartom-e?
A Szűzanya segítsen, hogy megőrizzük lelki életünk olaját!
A Szentatya szavai az Úrangyala elimádkozása után:
Kedves testvéreim és nővéreim!
Szudánban hónapok óta csillapodni nem akaró polgárháború dúl, mely számos áldozatot követel. Több millióan vannak, akik belső menekültek vagy szomszédos országokba menekültek, és nagyon súlyos humanitárius helyzet alakult ki. Lélekben közel vagyok a kedves szudáni nép szenvedéseihez, és sürgető felhívást intézek a helyi vezetőkhöz, hogy könnyítsék meg a humanitárius segélyek célba érkezését, és a nemzetközi közösség közreműködésével dolgozzanak azon, hogy békés megoldást találjanak.
Ne feledkezzünk meg ezekről a testvéreinkről, akiket megpróbáltatások sújtanak!
Mindennap gondolunk az Izraelben és Palesztinában kialakult rendkívül súlyos helyzetre is. Lélekben közel vagyok mindazokhoz, akik szenvednek, palesztinokhoz és izraeliekhez egyaránt. Átölelem őket ebben a sötét időszakban. Nagyon sokat imádkozom értük. A fegyverek hallgassanak, sosem hoznak békét, és a konfliktus ne szélesedjen ki! Elég volt!
Elég volt, testvéreim, elég! Gázában azonnal lássák el a sebesülteket, védjék meg a civileket, és sokkal több humanitárius segély jusson el a kimerült lakossághoz! Engedjék szabadon a túszokat, akik között sok idős és gyermek van!
Minden emberi lény, legyen az keresztény, zsidó, muszlim, bármilyen néphez vagy valláshoz tartozzon is,
minden emberi lény szent, értékes Isten szemében, és joga van békében élni.
Ne veszítsük el a reményt: imádkozzunk és fáradhatatlanul dolgozzunk azért, hogy az emberiesség érzése győzedelmeskedjen a szívek keménysége felett!
Két évvel ezelőtt indult el a Laudato Si’ Cselekvési Platform. Köszönetet mondok azoknak, akik csatlakoztak ehhez a kezdeményezéshez, és bátorítom őket, hogy folytassák az ökológiai megtérés útját. Ehhez kapcsolódóan imádkozzunk a nemsokára esedékes dubaji éghajlatváltozási konferenciáért, a COP28-ért.
Az olasz egyház ma ünnepli a hálaadás napját, melynek témája: „A szövetkezeti stílus a mezőgazdaság fejlődéséért.”
Szeretettel köszöntelek mindnyájatokat, Olaszországból és a világ más tájairól érkezett zarándokok. Külön is köszöntöm a lengyelországi szczecin-kamieńi főegyházmegye papjait, valamint az augsburgi, zárai, poreči, pólai, portói és párizsi egyházközségi csoportokat. Üdvözlöm a Szent Egyed Közösség ázsiai országokból érkezett tagjait, és bátorítom őket az emberek evangelizálására és emberi felemelésére irányuló igyekezetükben. Bátran haladjatok előre! A béke megvalósulását is segítsétek elő!
Köszöntöm a Volargnéból, Ozieriből és Cremonából érkezett híveket. Szeretettel üdvözlöm az ukrán hívek és a bazilita szerzetesek zarándoklatát – látom, ott vannak az ukrán zászlók –, akik különböző országokból érkeztek, hogy megünnepeljék Szent Jozafát vértanúságának negyedik századik évfordulóját. Veletek együtt imádkozom a békéért sokat szenvedett országotokban. Testvéreim és nővéreim, ne feledkezzünk meg a sokat szenvedett Ukrajnáról, ne feledkezzünk meg róla!
Szép vasárnapot kívánok mindnyájatoknak! Kérlek benneteket, ne feledkezzetek el imádkozni értem! Jó étvágyat az ebédhez! Viszontlátásra!
Fordította: Tőzsér Endre SP
Fotó: Vatican News
Magyar Kurír
Kapcsolódó fotógaléria